- Vad är viktigast att tänka på? - Ära?
Att inte dö. Du får bita, sparka och karva.
Du måste inte. Det här är för musketörer.
Jag klarar det.
Jag lärde honom.
- Lägg ned vapnen! - Röda vakter.
Röda vakter!
- Vi kan inget göra. - De tar oss också.
Han kan vårt motto: Var man för sig själv!
Du grips för olagligt duellerande.
Här får du sällskap, Vadim.
Ni kände till straffet, men lät D'Artagnan duellera!
Jag ogillar det här. Jag har aldrig varit impopulär.
Byt plats med mig.
Du är van. Jag är den romantiske hjälten.
D'Artagnan är fängslad på grund av er.
Helt ensam.
Utan vänner.
Dödsdömd.
Hoppas att ni är stolta.
Utgå!
D'Artagnan togs till Châtelet i morse.
Han väntar på att avrättas.
Gratulerar. Ni övertygade mig nästan.
- Vi lurade i alla fall de andra. - De hatar oss.
De tror att vi förrådde honom. Jag mår illa.
Duellen var en bra idé. Gripandet skulle se äkta ut.
- Det borde varit en av oss. - Vadim litar inte på musketörer.
- Det var bättre med en främling. - Han är bara en bondpojke.
- Mycket står på spel. - Han måste visa vad han går för.
Han klarar sig nog. Jag är människokännare.
En bedrövlig människokännare, särskilt som nykter.
Vadim stal nog med krut för att starta ett krig. Var är det?
Vad planerar han? Var är hans män?
Om D'Artagnan får reda på det är hans liv värt risken.
I morgon är det långfredag, då drottningen benådar fångar.
Ni ska vara hennes vakter. Då kan ni titta till honom.
- Hur gjorde du? - Konsten bakom alla trick:
Avled uppmärksamheten.
Vad är det här?
Lammstuvning.
Det här lammet har knappast ull.
Då kan du svälta, musketör.
Jag är ingen musketör.
De förrådde mig. Jag hatar dem.
En fin morgon, madame Bonacieux.
Den är nog inte lika fin i fängelset.
- Ni hörde om D'Artagnan. - Historier kan överdrivas.
Jag hörde att ni övergav honom i en knipa.
Ja, det stämmer.
Han är er vän. Vad tänker ni göra?
Jag skulle inte direkt kalla honom vän.
- Han litade på er. - Jag ber om ursäkt, sir.
- Jag vet inte vad som flög i henne. - Hon gjorde rätt.
Jag ber om ursäkt.
- Jag gillar sånt i en kvinna. - Passion?
Våld.
- Hur greps du? - Jag besökte min älskarinna.
De överraskade mig i en delikat situation.
Förrådde hon dig?
Jag hade en vakt. Han somnade.
Då har vi något gemensamt.
Vi har blivit förrådda.
Vi blir hängda.
Inte jag.
Jag tänker gå härifrån i fullt dagsljus.
Ingen kommer att försöka hindra mig.
Fångvaktare!
God morgon, Ers Majestät.
Några få lyckligt lottade själar får sin frihet i dag.
Jag skulle gärna benåda alla fångar.
Slösa inte ert medlidande på ovärdiga.
Alla män behöver hopp, kapten.
Hur kan de annars leva hederligt?
De ser halvdöda ut.
Fort! Hjälp!
- Vad är det? - Ett anfall.
Han låtsas.
Självklart låtsades jag.
Letar du efter dem?
I sin stora nåd och i Guds namn-
-har kungen benådat er.
Du måste förbi vakterna. Ta med mig.
Lämna mig inte här. Jag kan hjälpa dig.
Vadim! Lämna oss inte här.
Släpp ut dem.
Jag hoppas att den här gåvan hjälper er i ert nya liv.
Jag går till D'Artagnan.
Såg ni deras tacksamhet?
Nåd är mer effektivt än piska och galge.
Vissa skulle se er barmhärtighet som en svaghet.
En del är födda onda.
Den här vägen.
Fångarna rymmer!
Beskydda drottningen.
- Hitåt. - Stoppa dem!
Skjut inte! En av dem är en musketör.
Vadim kommer undan!
Tillbaka.
Stäng dörren.
Få ut drottningen.
Stopp!
- Annars dör drottningen. - Skjut inte.
Tillbaka.
Öppna porten.
Öppna porten!
Gör som han säger.
Seså, öppna porten.
Vadim!
Ser du? Ingen kan hindra mig.
Om du skadar drottningen dör vi alla.
Du behöver henne inte. Kom nu.
Förlåt mig, Ers Majestät.
Jag hoppas att ni hade trevligt, förutom det här.
- Skjut! Låt ingen komma undan. - Nej, släpp vapnen.
Ingen fara. Det är bra nu.
Se på mig. Det är över.
Jag har er.
Ni har visst det.
Förlåt mig, Ers Majestät.
Ni är skadad.
Vad är det Vadim planerar? Krig? Uppror?
Jag måste veta. Håll mig underrättad.
Jag har gett order om att skjuta Vadim.
Om D'Artagnan är med honom är han i stor fara.
Han får klara sig själv nu.
- Hörde ni allt? - Naturligtvis.
- D'Artagnans död vore slöseri. - Inga romantiska nycker.
Min plan var perfekt. Han borde ha dött.
Det gör honom unik.
- Han blir till nytta. - Varför skulle han lita på er?
Han är redan förälskad.
Ni lämnade honom med en blodig dolk för att bli hängd.
Vilken idiot glömmer sånt?
Förlåt mig.
Han var en best. Jag stack honom i självförsvar och fick panik.
Jag ville aldrig ge er skulden.
Jag blev förfärad när jag hörde det. Ni var så snäll mot mig.
Jag gör vad som helst för att gottgöra det.
Efter fem år i er tjänst tvivlar ni på mig än.
Jag bryr mig inte om D'Artagnan. Ert uppdrag är att hitta Vadim.
- Är blommorna till mig? - Nej.
Felix tycker inte att jag skulle tagit hit dig.
- Han gillar inte musketörer. - Jag är ingen musketör.
Jag är en förrymd brottsling.
- Det här är allt jag har. - Det finns en annan möjlighet.
Vi kan leka en lek som får fram sanningen.
Jag skär av dina fingrar tills du erkänner att du är spion.
- Och om du har fel? - Du räknar du på tårna...
- ...men behåller livet. - Gör det, Vadim. Skär.
Vi kan lita på honom.
Jag ser det i hans ögon. Jag har aldrig fel. Han är bra.
Du gör ett misstag.
Lyssna inte på Felix. Fiskar har mer vett än han.
Välkommen till vår ärorika sak.
Vi ska bygga ett nytt Frankrike.
Hur då?
Vi ska döda kungen och drottningen.
De fattiga kommer att stötta oss och återta det som tillhör dem.
Vi blir hjältar.
Du räddade hennes liv. Hon är säkert tacksam.
Det var vi som försatte henne i fara.
- Hon kanske låter piska oss. - Det tänkte jag inte på.
Nu blir jag orolig.
Monsieur Aramis, den tappraste av alla musketörer.
Bara en av dem, Ers Majestät.
Kanske er vän ger oss en stund i enrum?
- Gör det ont? - Inte alls.
Det kanske ömmar lite.
Stackars ädle Aramis.
Ta emot min gåva som ett tecken på min tacksamhet.
Må det beskydda er.
Alltid.
Du gav henne blicken.
Vilken blick?
- Hon är en attraktiv kvinna. - Ingen kvinna, utan drottningen.
Har du redan glömt Adele Bessette?
Adele valde kardinalen. Hon har lämnat Paris.
Visst. Men sikta inte så högt. För vår skull.
Suzette.
- Vem bor i det huset? - Suzette Pinault.
Alla här känner Suzette.
Säg vad du gör här, annars skjuter jag huvudet av dig.
Jag var hos min älskarinna.
Bevisa det.
Där är hon.
Hur vet jag att ni känner varandra?
Vi är iakttagna. Kyss mig så att det ser äkta ut.
- Det är vakter överallt. - Tro inte det du hör.
- Det börjar bli en vana. - Jag har inget val.
Smickrande. Ingen tunga.
Hämta Athos. Säg att han måste komma.
Kom in. Du är inte säker här ute.
Du är världens snällaste kvinna.
Eller den dummaste.
Hon är på gott humör. Jag kan bli sen.
- Vadim får veta det här. - Visst.
Vadim tänker döda kungen och drottningen.
Har du sett krut eller vapen?
- Män? - De gömmer sig.
- När ska det äga rum? - Vadim säger inget.
- Litar han på dig? - Till viss del. Men inte Felix.
Vadim sa att han avleder uppmärksamhet.
Vad menade han?
- Jag vet inte. - Du har gjort nog. Nu tar vi över.
- Att ta honom gör inte faran mindre. - Vad föreslår du?
Jag går tillbaka.
De sa att duellen och gripandet bara var på låtsas.
Visst gjorde vi det bra?
- Vad var det nu för? - För att jag oroat mig.
Först trodde jag att du var dödsdömd, sen på rymmen. Nu det här.
Hur många sätt finns det att dö på?
Hon gillar dig nog.
Det är för farligt.
Jag klarar det.
Lita på mig.
Vadim var hos Suzette Pinault på Rue La Grange. Hans älskarinna.
- Vi fattade väl rätt beslut? - Ja.
Definitivt.
Vad kan väl gå snett?
Säg till om någon vill ha ett rum. Vi behöver pengarna.
Det är svårt att få bra gäster.
De brukar dö i dueller, kastas i fängelse eller bli mördade.
Det är besvärligt. Men det blir mindre hushållsarbete.
Om gästerna dog oftare hade mitt liv blivit lättare.
Du! Hur vågar du visa dig här igen?
Vakter!
- Det är inte som du tror. - Flytta dig. Han är förrymd.
- Jag beordrade dig. - Gör det.
- Jag står kvar tills du lyssnar. - Tillbaka, monsieur.
- Mannen är en brottsling. - Tillbaka.
- Bäst att göra som han säger. - Är det ett hot?
Inte än.
Bra beslut.
Jag står i skuld till dig.
God kväll.
Hallå! D'Artagnan!
Ge upp eller dö!
Ni?
- Vem är ni? - Er skyddsängel.
Var är Vadim?
Jag har en mäktig herre.
Han kan ge er allt ni önskar.
Om ni tar mig till Vadim.
Ni förrådde mig. Ni lurade mig.
Nu räddade jag ert liv.
Inte enbart mord gjorde vår tid ihop minnesvärd.
Ni står vid ett vägskäl, D'Artagnan. Välj inte fel väg.
Väljer ni musketörerna får ni leva i glömska.
D'Artagnan!
Vi ses igen.
Gå. Vi tar hand om det.
Porthos, skydda D'Artagnan.
Vi kan inte lita på honom. Han är en spion.
Du somnade när du hade vakten. Ingen är perfekt.
- Är den här kvinnan viktig för dig? - Ja.
Kanske sista gången jag ser henne.
- Du sa ingenting. - Jag var försiktig.
- Ingen såg mig. - Jag känner till kärlek.
Men nästa gång du vill besöka damer frågar du.
Förstått?
Sov lite. Du behöver det.
Jag är aldrig så nära musketörer påklädd.
- Är jag illa ute? - Vi vet att du träffat Vadim.
- Du kan bli hängd med honom. - Eller rädda dig själv.
- Jag träffade honom. - Men sa inget.
Jag håller mig undan vakter. Och vi står varandra nära.
- Ett förhållande? - Du är klipsk.
- Vad ville han? - Han bad mig följa med. Jag sa nej.
- Vet du att du har vackra ögon? - Kaptenen nämnde det.
- Du kan få smaka piskan. - Det brukar vara tvärtom -
- men om ni betalar...
- Var lärde du känna Vadim? - På Louvren. Vi jobbade där.
- Jobbade Vadim där? - I två år.
Han blev besatt av kungen. Han hatade honom.
- Berätta mer. - Kung Ludvig hade brutit sina löften.
- Han pratade jämt om det. - Ville han döda honom?
Jag minns inte.
Kanske.
Vadim stal så mycket krut att han kan utplåna många oskyldiga.
Är det vad du vill?
Han kom hit. Jag skickade i väg honom.
Jag vet inte var han är eller vad han gör. Det är allt.
Om jag visste mer hade jag sagt det.
Jag vill inte bli hängd.
Jag tror dig.
Om du behöver polera svärdet är du välkommen.
Hon skyddar honom.
Släpp henne inte ur sikte.
Vi måste varna kungen. Vadim utgör ett hot mot hans liv.
- På grund av ett upprorsförsök? - Enligt D'Artagnan.
- Visste du om Vadims palatsjobb? - Nej.
- Du får prata med Lavoie. - Lavoie?
Förste kammartjänare. Mer kunglig än kungen själv.
Om jag skulle döda kungen...
Hur skulle jag göra?
Notre Dame.
Kungafamiljen visar sig för folket efter påskmässan.
Det är tradition.
Inte nu längre.
- Krut och vapen? Milde himmel. - Ers Majestäts liv är i fara.
Det är galenskap att närvara vid mässan.
Andra går i ert ställe. Vi lockar ut Vadim ur gömstället.
- Låter ni attacken äga rum? - Vi tar dem på bar gärning...
- ...utan att några skott avfyras. - Folket känner oss för väl.
Planen kommer att misslyckas utan kungen.
Era män har beskyddat mig. Det gör de nog igen.
Min far försummade inga plikter, oavsett hot.
Er far blev mördad. Det handlar om sunt förnuft.
Sunt förnuft är för vanligt folk, inte för kungar.
Ingen ska säga att sonen till Henrik IV är feg.
Det är min plikt att visa mod och ledarskap.
Er är att beskydda mig.
- Jag har kanske missbedömt honom. - Kanske det.
- Vi förstår att ni är upptagen. - Jag minns Vadim.
Av simpelt ursprung, men intelligent, med tilltalande yttre.
Jag trodde att det kunde bli något av honom.
- Vilka uppgifter hade han? - Enkla kökssysslor.
Träffade han kungen?
En simpel kökspojke? Absolut inte.
Endast ett fåtal ur den inre cirkeln får äran att beskåda kungen.
Jag har nöjet att tillhöra dem.
- Hur reagerade Vadim på er... hjälp? - Med den största otacksamhet.
Jag minns en händelse.
En av drottningens juveler försvann. Vadim var i närheten.
Vad gjorde han i drottningens gemak?
Jag visade honom runt. Som en del av hans upplärning.
- Vad var det som försvann? - Ett diamanthängsmycke.
Det kungliga valvet.
Skatterna är ovärderliga.
Det stulna hängsmycket.
Den tomma platsen är som en dolk i mitt hjärta.
Vi slår till i morgon klockan elva, när klockorna ringer.
Tre bombmän går runt i mängden. Fyra till är beredda.
Kungaparet dör innan hon är kvart över.
Och jag?
- Vad gör jag? - Du får ett specialuppdrag.
I morgon är mitt namn förevigat. Ditt också.
Ta den här kartan. Du kan behöva den.
Och köp vin. Vi borde fira.
Gå!
Ge det till Treville.
Försiktigt. Inte ens du kan missa nu.
- Vad gör du? - Såg du Suzette?
Ja. Och Vadims män. Jag fick det till sex, plus en.
D'Artagnan gav mig det här. Vadims plan.
Vi borde slå till nu.
Jag hämtar de andra.
Om några timmar är kungen död!
Jag litar på er alla som mina egna bröder.
Utom en.
Vi har en förrädare.
Det är inte jag, Vadim.
- Jag skulle offra livet för dig. - Han vet det, Felix.
Det är inte du.
- Ned på knä. - Du har fel.
Musketör.
Ingen överlistar Vadim.
Musköt.
Skynda på.
- De var här, jag svär. - Det finns en bakdörr.
Blod.
- D'Artagnan. - Kanske.
Han valde risken. Vi kunde inget göra.
- Vi kunde hindrat honom. - Vi fick det här.
Vi måste beskydda kungen. Vi kan oroa oss för D'Artagnan sen.
De är borta.
Ta den.
Använd den väl. I morgon är det din dag.
Bra att du är vaken. Du får inte missa höjdpunkten.
- Var är vi? - I tunnlarna under Louvren.
De går till stadsmuren.
De byggdes som flyktväg.
Det var under Henrik IV.
Jag upptäckte dem när jag jobbade i köket.
Man känner värmen från ugnarna.
Du förstår, D'Artagnan, tjänare är som råttor.
De hittar alla möjliga hemliga öppningar.
Om femton minuter brinner ljuset ned och sätter fyr på gasen-
-som får tunnorna att explodera.
- Och spränga mig i bitar. - Ja, men det är inte huvudsyftet.
Det kvittar vad du gör med mig.
Du har misslyckats.
Jag berättade allt för musketörerna.
Du berättade precis det jag ville.
Jag avslöjade mitt trick. Du borde ha lyssnat.
Fjorton minuter. Tick tack, tick tack.
Nu!
- Död åt tyranner! - De är där borta! Fort!
Skydda kungen.
- Skydda kungen! - Ned på marken. Se upp!
Låt dem inte komma undan.
- Släpp henne! - Skjut nu.
Skjut honom!
En bomb! Håll er undan!
- Nej! - Nej, Aramis!
- Undan, undan! - Faran är över.
Fort härifrån.
Skydda vagnen.
Kör, kör!
Den är inte riktig.
De skulle inte detonera. Ingen är riktig.
Han avledde oss.
Palatset. Han vill inte döda kungen, utan plundra honom.
Han är i palatset!
Där är han.
Skjut honom!
Du kan inte fly. Ge upp eller dö!
Du väljer själv.
Det är över, Vadim.
- Inte än. - Var är D'Artagnan?
Är han död?
Ned!
Kom. Vadim är min.
Vadim! Kom fram, din förrädare!
Det fanns inget krut i bomberna. Du förrådde oss.
Du var aldrig så smart.
Men du förstod till slut.
Felix är död. Vart tog Vadim vägen?
- Stopp där. - Musketörer! Döda dem.
Bakom dig.
Du är full av överraskningar.
Jag hade en bra läromästare.
Det här hållet.
Här, Vadim.
Här borta.
- Så du lever. - Jag tror det.
Och Vadim?
Skadad. Han kan inte ha hunnit långt.
Stopp, Vadim.
Stopp!
Jag borde ha strypt dig i fängelset och sluppit allt besvär.
Varför lät du bli?
För skojs skull.
Det var ett bra trick.
Det borde ha fungerat.
Det var nära.
Jag ber om ursäkt för bedrägeriet. Jag hade inget val.
D'Artagnan gjorde sin plikt. Han förtjänar beröm.
Han var säkert tapper.
Vi ber om ursäkt för alla missförstånd.
- Du tar väl inte illa upp? - Nej.
Jag visste att det fanns en förklaring.
- Jag ber frun om ursäkt. - Så länge det aldrig händer igen.
Jag följer er ut.
Det var lugnt här innan ni kom.
Ni måste sakna det.
Inte en sekund.
Ni hade rätt. D'Artagnan har tur.
Det hjälper inte om han blir min fiende.
Jag leder honom rätt.
Ni har väl inte sett drottningens diamanthänge?
- Nej. - Så synd.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Översättning: Ingela Kuzminskij BTI Studios